О МЕСТУ НЕИЗВОРНОГ ГОВОРНИКА У НАСТАВИ СТРАНОГ ЈЕЗИКА - Грујић, Татјана; Даниловић, Јелена (Наслеђе, 2015)
Енглески језик је језички код савременог света. Као језик међународне комуникације у глобализованом друштву, енглески у све већој мери постаје својина свих оних који се њиме служе (Видоусон 1994). Напоредо са овим процесом, а као једна од његових последица, у глотодидактици крајем двадесетог века почиње се критички преиспитивати традиционални, скоро аксиоматизовани став да је изворни говорник језика неприкосновен у настави страног језика, који Филипсон (1996) проглашава „заблудом о изворном говорнику”. Но, и данас већина (неких 80%, како наводи Оксфорд 2010) наставника енглеског језика остаје невидљива за теорију наставе језика. Стога је циљ овог рада да, са аспекта наставе, преиспита улогу и положај наставника језика који нису изворни говорници и скрене пажњу на неке њихове предности, нарочито оне које долазе до изражаја у раду са хомогеним групама ученика који говоре исти матерњи језик. Сматрајући да неизворни говорници нису самим тим инфериорни у настави, и полазећи од тога да само знање језика није довољна квалификација за наставника (Међес 1994), у раду ћемо размотрити доминантне одлике како наставника којима је енглески матерњи језик тако и оних којима није. Такође ћемо представити резултате анкете коју смо 2013. године спровеле са студентима Англистике Филолошко-уметничког факултета у Крагујевцу, а која испитује њихове ставове према наставницима који су (не)изворни говорници.