ПОЕТИКА ЗАВРШЕТКА У РОМАНИМА СТЕВАНА СРЕМЦА - Живковић, Ана (Наслеђе, 2012)
У раду се испитује концепција завршетка у три Сремчева романа: Поп Ћири и поп Спири, Зони Замфировој и Вукадину. Проблемско питање обухвата извесна поетичка одступања и дестабилизован положај завршетка у традиционалним реалистичким романима крајем 19. и почетком 20. века. Основна идеја односи се на приближавање Сремчевих романа модернистичким, нарочито романа Поп Ћира и поп Спира у коме се тежиште завршетка премешта са догађаја на књижевни лик. У том смислу, разликујемо логички, временски и приповедачки завршетак, као и делимичну разградњу Аристотелових конвенција установљених на претпоставци о целовитости структуре. Учињен је осврт и на функцију меланхоличног завршетка у преобликовању хумористичког жанра. Епилог Поп Ћире и поп Спире упућује на закључак да је реч о роману „затворене“ структуре са знатним бројем „отворених“ места. Роман Зона Замфирова завршава се према обрасцима старијих романа, док је у Вукадину, такође, могуће издвојити места нестабилности. Сходно томе, Сремчеви романи могу представљати антиципацију литературе 20. века у којој завршетак губи пређашњу доминантну позицију.